Author: B. Sandor

5Móz 19,1-13.
Matthew Henry igemagyarázata (1708)
Angolról fordította: Borzási Sándor (2022 március 12. Lupény)
Forrás: Matthew Henry Bible Commentary (complete) 
https://www.christianity.com/bible/commentary/matthew-henry-complete/deuteronomy/18

5Móz 19.
A törvények, amelyeket Mózes eddig felidézett és hangsúlyozott főként a vallás és az Isten iránti kegyesség cselekedeteire vonatkoztak. De itt kezdi sokkal teljesebben eléjük tárni az ember és ember közti igazságosság kötelességeit. E fejezet kapcsolódik, I. A hatodik parancsolathoz, „Ne ölj!” (1-13.v.). II. A nyolcadik parancsolathoz, „Ne lopj!” (14.v.) és III. A kilencedik parancsolathoz, „Ne tégy hamis tanubizonyságot!” (15.s kk. versek).

5Móz 19,1-13.
Mikor kiírtja az Úr, a te Istened a nemzeteket, akiknek földjét néked adja az Úr, a te Istened, és bírni fogod őket, és lakozol az ő városaikban és az ő házaikban: ^2 Válassz ki magadnak három várost a te földeden, amelyet az Úr, a te Istened ád néked, hogy örököljed azt. ^3 Készítsd meg magadnak az utat [azokhoz], és osszad három részre a te országod határát, amelyet az Úr, a te Istened ád néked örökségül; azok arra valók legyenek, hogy minden gyilkos oda meneküljön. ^4 Ez pedig a gyilkos törvénye, aki oda menekül, hogy élve maradjon: Aki nem szándékosan öli meg az ő felebarátját, és nem gyűlöli vala azt azelőtt; ^5 Aki [például] elmegy az ő felebarátjával az erdőre fát vágni, és meglódul a keze a fejszével, hogy levágja a fát, és leesik a vas a nyeléről, és úgy találja az ő felebarátját, hogy az meghal: az ilyen meneküljön e városok egyikébe, hogy élve maradjon. ^6 Különben a vérbosszuló rokon űzőbe veszi az ő szívének búsulásában, és eléri, ha az út hosszú leend, és agyon üti őt, holott nem méltó a halálra, mivel azelőtt nem gyűlölte azt. ^7 Azért én parancsolom néked, mondván: Három várost válassz magadnak. ^8 Ha pedig az Úr, a te Istened kiterjeszti a te határodat, amint megesküdt a te atyáidnak, és néked adja mind az egész földet, amelynek megadását megígérte volt a te atyáidnak; ^9 (Hogyha megtartod mind e parancsolatot, megtévén azt, amit én ma parancsolok néked, [tudniillik], hogy szeressed az Urat, a te Istenedet, és járj az ő utain minden időben): akkor e háromhoz szerezz még három várost. ^10 Hogy ártatlan vér ne ontassék ki a te földeden, amelyet az Úr, a te Istened ád néked örökségül, és hogy a vér ne legyen rajtad. ^11 De hogyha lesz valaki, aki gyűlöli az ő felebarátját, és meglesi azt, és reá támad és úgy üti meg, hogy meghal, és bemenekül valamelyikbe e városok közül: ^12 Akkor az ő városának vénei küldjenek [embereket], és vonják ki azt onnét, és adják azt a vérbosszúló rokon kezébe, hogy meghaljon. ^13 Ne nézz reá szánalommal, hanem tisztítsd ki az ártatlan vérontást Izráelből, hogy jól legyen dolgod. 
A Nóé fiainak adott rendeletek egyike az volt, hogy „aki embervért ont, annak vére ember által ontassék ki”, vagyis, a vérbosszuló által, 1Móz 9,6. Nos, itt találjuk lefektetve a törvényt a vér és vér között, a meggyilkolt vére és a gyilkos vére között. És hatékony rendelkezés történik,
I. Hogy menedékvárosok védelmet nyújtsanak annak, aki véletlenségből öl meg valakit, hogy ne haljon meg azért, mint bűncselekményért, amit nem szándékosan cselekedett, hanem szerencsétlenségből. E menedékvárosok elrendelését már láttuk előbb (2Móz 21,13), és úgyszintén a velük kapcsolatos törvényt is részletesen, 4Móz 35,10.kk. Itt meg van ismételve, és utasítás van adva három dologgal kapcsolatosan:--
1. Három város kijelölésére, Kánaánban, erre a célra. Mózes már kijelölt hármat a Jordánnak azon az oldalán, amelynek meghódítását szemével láthatta. S most meghagyja nekik, hogy amikor letelepednek az ország másik felében, jelöljenek még ki három várost, 1-3.v. Az országot három egyenlő részre kellett osztaniuk, és egy menedékvárost mindegyik rész közepébe, úgy hogy bárki számára az ország bármely sarkáról elérhető legyen. – 
Ekként Krisztus nem egy távoli menedék, mely után fel kell mennünk a mennybe, vagy le a mélységbe, hanem közel van hozzánk az ige, és Krisztus az igében, Rm 10,8. Az evangélium ajtónk elé hozza az üdvösséget, és ott kopogtat bebocsátást kérve. 
Hogy a futást a vétkes számára még könnyebbé tegyék, a menedékvároshoz vezető utat elő kellett készíteniük. Valószínű, hogy voltak földutak és dűlőutak az arra vivő országútra, és a zsidók elmondják, hogy Izráel előjárói, az év bizonyos napján, követeket küldtek ki, hogy lássák, vajon jó állapotban vannak-e azok az utak, és a botlást okozó köveket el kellett távolítaniuk, a leszakadt hidakat megjavítaniuk, az útelágazásokhoz útjelzőket kellett állítaniuk, nagybetűkkel rá írva, Miklat, Miklat – Menedék, Menedék.  
Éppen így kell az evangélium szolgáinak is megmutatni a Krisztushoz vivő utat, és segíteni, vezetni őket hit általi futásukban Hozzá, oltalmat nyerni. Készen kell lenniük eltávolítani előítéleteiket, és nehézségeiken keresztülsegíteni őket.  És, áldott legyen Isten, a szentség útja, mindazok számára, akik hűséggel keresik, jeles országút, s oly egyenes, hogy aki ez úton jár, még a bolond sem téved el. (És 35,8).     
2. Utasítás van adva itt e városok használatára nézve, 4-6.v. 
(1.) Feltételezve van, hogy megtörténhetik, hogy egy ember embertársa halálának okozója lehet akaratlanul, anélkül, hogy célzatosan, hirtelen haraggal vagy rosszakarattal ártana neki, hanem pusztán véletlenségből, mint amikor a nyeléről lerepült fejszevas megöl valakit, s ez a körülmény itt példaként van adva, mellyel minden más esetet mérniük kellett, s ennek alapján ítélniük. 
Lásd meg ebből, hogy az emberi élet miként van mindennap veszélynek kitéve, és hány halál leselkedik ránk! S ezért mennyire fontos mindig készen lennünk, s lelkünket folyton mintegy kezünkben hordoznunk. Mennyire nem tudják az emberek, mi vár rájuk, mennyire tőrbe ejtheti őket egy váratlan gonosz idő, ami hirtelen rájuk szakad, (Préd 9,14. angol ford.). Gonosz idő ez valóban, nem csak a megöltre, hanem a gyilkosra is, aki halálát okozta. 
(2.) Feltételezve van, hogy a megölt személy rokonai sietni fognak megbosszulni a vért, a meghalt személy iránti szeretetükből fakadóan és a nyilvános igazságosság fenntartása végett. S bár a törvény nem engedélyezte semmilyen más sérelemnek a halállal való megbosszulását, mégis, a vérbosszuló, - egy rokona vérét megtoroló - számára nagy engedmények adattak, szívének felhevülése miatt, amit egy ilyen esemény okozhatott, és csakis az ilyen eset nem számított gyilkosságnak, ha a menedékvárosba érkezése előtt végzett vele, noha köztudottan az illető nem volt méltó a halálra. 
Ekként akarta Isten elérni, hogy a nép a gyilkosság bűnétől iszonyodjék, s rettegjen tőle: ha pusztán egy véletlen gyilkosság ilyen halált von maga után, akkor bizonyára, aki készakarva ontja ki másnak a vérét, akár régi neheztelésből, akár hirtelen felindulásból, annak futnia kell a sírba, és senki ne támogassa őt (Péld 28,17). Sőt, az Újszövetség úgy mutatja be a gyilkosság bűnét, mint ami szörnyűbb és veszélyesebb annál is, ahogy e törvény felmutatja. 1Jn 3,15: Tudjátok, hogy egy embergyilkosnak sincs örök élete, mely megmaradhatna őbenne. 
(3.) Biztosítva van, hogy ha a vérbosszuló annyira elvakult lesz, hogy elégtételt követel a véletlenségből történt vérontásért is, akkor a menedékváros védelmet nyújtson a gyilkosnak.  
A tudatlanságból való bűnök is kitesznek minket Isten haragjának, de van felmentés, ha hittel és megtéréssel élünk azzal. Pál üldöző volt, és irgalmat talált, mivel tudatlanságból cselekedte. És Krisztus imádkozott az őt megfeszítőkért: Atyám, bocsáss meg nékik, mert nem tudják, mit cselekesznek. 
3. Utasítást kapnak még három ilyen város kijelölésére, abban az esetben, ha Isten a jövőben kiszélesíti határukat és vallásuk hatóterét, hogy mindazok a területek, melyek a Mózes törvénye alá kerülnek más tekintetben, élvezhessék e törvény hasznát ebben a vonatkozásban is, 8-10.v. Itt van, (1.) Egy célzás Isten kegyelmi szándékára, határuk kiszélesítésére vonatkozóan, a szerint, amint megígérte atyáiknak, ha ők engedetlenségükkel nem hiúsítják meg az ígéretet. Ennek feltételét itt gondosan eléjük tárja, hogy, amennyiben nem fog teljesülni, csak magukat hibáztassák, s ne Istent. Megígéri, hogy megadja ezt nekik, ha megtartják mind e parancsolatokat; s nem másként. (2.) Itt van egy utasítás, hogy még három menedékvárost szemeljenek ki az újonnan meghódított területen, amely, amint a szám jelzi, nagyságban egyenlő lesz az első hódítással. Valahová csak kiterjednek Izráel határai, ezt a kiváltságot biztosítaniuk kell, hogy ártatlan vért ne ontsanak azon, 10.v. Bár Isten minden ember megtartója és megőrzője, és gyöngéd tekintettel van mindenki életére, mégis, az izraeliták vére különösképpen drága az ő szemében, Zsolt 72,14. 
A nagytudományú Ainsworth megjegyzi, hogy maguk a zsidó írók elismerik, hogy mivel e feltétel nem volt biztosítva, a határuk kiszélesítésére vonatkozó ígéret sohasem teljesült; úgyhogy, nem került sor, még e három menedékváros kijelölésére. Mégis, mondják, az áldott Isten nem hiába ígérte ezt meg, mert majd a Messiás fejedelem napjaiban három várost fognak még csatolni e hathoz. Ők várják ennek betű szerinti beteljesedését. De mi tudjuk, hogy Krisztusban megtörtént ennek lelki megvalósulása, mert az evangéliumi Izráel határai kiteljesedtek az ígéret szerint. És Krisztusban, kinek neve Az Úr a mi igazságunk, oltalom van biztosítva mindazoknak, kik hittel hozzá menekülnek. 
II. Rendelkezés történik, hogy e városok ne szolgáljanak védelemül, menedékül egy szándékos gyilkosnak, hanem még onnan is elvigyék azt, és átadják a vérbosszulónak, 11-13.v. 
1. Ez jelzi azt, hogy a szándékos gyilkost sohasem szabad védenie a civil hatóságnak. A fegyvert hiába viseli, ha annak élétől menekülni hagyja azokat, akik vérontásban vétkesek, aminek a megbosszulására hivatásánál fogva rendeltetett. 
A reformáció előtti időben, a pápaság alatt, voltak egyes templomok és kegyességi házak (amint őket nevezték), melyek oltalmat adtak mindenféle gonosztevőknek, akik oda menekültek, a szándékos gyilkosokkal sem tettek kivételt. Így a kormányzat akkor nem Mózest, hanem Romulust követte (amint Stamford mondja, Pleas of the Crown könyvében), és csakis VIII. Henry uralkodásának végén szüntették meg a szándékos gyilkosoknak juttatott ezen kiváltságot, amikor, úgy ebben, mint más vonatkozásban, Isten Igéje mérvadóbb lett a római helytartó diktátumainál. És egyesek úgy vélték, e dologban való reformáció még teljesebb lett volna, ha a klérustól elvétetik az emberöléssel kapcsolatos kedvezmény, ha valakit megöltek egy kis provokáció miatt, hiszen e törvény nem ad menedéket csak olyan esetben, amit a mi törvényünk önvédelemnek nevez.    
2. Talán annak kimutatására utalt ez, hogy Krisztus Jézusban nincs menedék a felfuvalkodott bűnösöknek, kik továbbhaladnak vétkeikben. Ha így készakarva vétkezünk, s a bűnben kitartva egyre tovább haladunk abban, úgy nincs bűnért való áldozat, Zsid 10,26. Akik Krisztushoz menekülnek bűneikből, benne biztonságra lelnek, de nem azok, akik arra számítanak, hogy bűneikben védi meg őket. Maga az üdvösség sem menthet meg ilyeneket: az isteni igazságszolgáltatás elő fogja vonni őket még a menedékvárosból is, melynek védelmére nem jogosultak.